Ти рано прокинулася.
Це єдиний час, коли я можу малювати.
Дуже класно.
- Ти завжди так кажеш. - Бо це правда.
Тобі слід знов почати виставляти свої роботи.
І це ти завжди кажеш.
Я не готова.
А ти завжди це кажеш.
- Є новини щодо прослуховування? - Поки що нічого.
- Минув лише один день. - Так.
Аароне, у тебе за 45 хвилин заняття з економіки.
Добро ранку, сестричко. Це беконом пахне?
- Ти маєш отримати "Відмінно" за екзамен. - А я й отримаю.
Гаразд, то дійсно бекон.
А тепер їж. У нас обмаль часу.
"Прострочення платежу".
Еллі, я думав, ми це сплатили.
Сплатили.
Але не сплатили ці.
Чому ти нам не сказала?
Вона нас захищає.
Але ти вже не повинна цього робити.
Послухайте, ми виплутаємося. Як завжди.
З моїми чайовими та різдвяною премією.
- І моєю. - Я працюватиму додаткову зміну.
Ми ж Еванси, чи не так?
Ми Еванси.
Так, тобі все одно зателефонують.
Мабуть.
Влучив!
І це твій кращий кидок?
Ось, тримай!
- Гаразд! Це війна! - І це!
- Непогано. - Так!
Не знаю навіть, хто з вас більша дитина.
- Знову влучив! - Зажди, ще один разок!
Я остання влучила! Остання!
- Так, місіс Хінден? - Я переводжу вас обох на VIP-поверх.
- Що сталося із Сарою та Ліз? - Вони тут більше не працюють.
Нагадаю, ніякого візуального контакту
і жодних балачок, якщо вас не питають.
Ми будемо невидимками, місіс Хінден.
Скільки ви вже тут працюєте?
- Дев'ять місяців. - А здається, ніби 10.
Беріть приклад з сестри. Вона добра покоївка.
Я добра покоївка.
Схоже, це найгірший комплімент у світі.
VIP-поверх.
І ми маємо його прибирати.
Гаразд. Почнемо з того кінця, а закінчимо у президентському люксі.
Леді.
Сер?
Доброго ранку, Ферг'юсе.
Схоже, у ваших гостей був веселий вечір.
Так. Здавалося, дехто з них ніколи не піде.
Знаєте, Максе, приємно бачити, що ви трохи розвіялися.
Надто не звикай. Ми їдемо додому.
Які у мене на сьогодні плани? Дай-но вгадаю.
Самі зустрічі, вітання та обіди.
У вас сніданок з благодійною радою,
другий сніданок з фондом,
тоді нічний переліт до Лондона і візит до дитячого притулку.
На жаль, з вашого дозволу,
цей день ви проведете без мене.
Що сталося?
Гувернантка знову звільнилася.
Минуло лише два дні.
Схоже, ті дні були довгими.
І, зважаючи на різдвяний вечір,
схоже доведеться найняти одну тут.
Добра думка.
Ньюйоркці не чутливі до болю.
Подбай про те, щоб прибиральники отримали щедру винагороду.
Так, звичайно.
Вибачте!
Я вас не побачила.
Бувало й гірше.
Дозвольте я все виправлю.
Ви любите шоколад? Дуже смачний.
Мило?
Не те, що воно вам потрібно.
Дякую.
Навряд чи я зацікавлю вас безкоштовним набором для шиття.
Він завжди стає у нагоді.
Так, якщо ґудзик відірветься, або раптом розійдуться штани.
Очевидно, ти не невидима.
Він гість, а я - покоївка. Продовжувати?
Так!
- Мене запросили на прослуховування! - Це чудово!
Ні! Воно за годину.
Забудь. Це лише хор.
- Йди! Я сама закінчу. - Я не можу просити тебе про це.
Ще лише пара люксів. Я впораюся.
Дякую, сестро!
- Я твоя боржниця. - Додам до списку.
Успіхів!
Прибирання номерів.
Не може бути.
Ваша машина готова, сер.
Здається, я лишив годинник у номері.
Годинник вашого батька?
Я його принесу, сер.
Чому тут ще не прибрано?
В кімнаті справжній безлад.
Вибачте. Мені потрібно ще 15 хвилин.
Максимум двадцять.
Леслі Мілісент-Керол
вже майже півгодини чекає внизу.
Тобі відомо, хто вона?
Людина з трьома іменами?
Вона пише статті про готелі у "The Times"
і просила, щоб її прийняли раніше.
- Вибачте. - Залиш ключі.
Внизу можеш забрати свій чек.
Ви мене звільняєте?
- За тиждень до Різдва? - Ні.
Я звільняю тебе і твою сестру за тиждень до Різдва.
Ось. Хтось залишив годинник на столику.
Мені так погано. Це все через мене.
- Знайдемо щось інше. - Під час свят?
Щось придумаємо.
Сестричко. Це містер Ферг'юс МакДаффін.
Можна просто Ферг'юс.
Якщо це щодо прострочених рахунків...
- Перепрошую? - Він дворецький з...
Вінширу.
Це незалежна держава біля Люксембургу.
Мій працедавець дізнався про ваше невчасне звільнення з готелю.
І напередодні Різдва та за повернення його годинника
він хотів передати вам це.
Овва!
$5 000?
Дякую, і хоча нам би це дуже знадобилося,
ми не можемо його прийняти.
- Авжеж, можемо. - Це забагато.
Та все одно дякуємо.
Мушу визнати, що це...
- Смішно? - Викликає захоплення.
Вибачте, що питаю, та чи це пахне овочево-м'ясним рагу?
- Ви його знаєте? - Чи я його знаю?
- З усього, що є на кухні, плюс горох. - Плюс горох.
З дитинства його не їв.
Повечеряєте з нами?
Ну як вам?
Навіть смачніше, ніж у спогадах.
Еллі навіть з картону смакоту зготує.
Так і вийшло.
Батьки добре вас виховали.
Насправді вони померли, коли ми були ще малі.
- Мені шкода. - Еллі нас виростила.
Вона покинула школу мистецтв і повернулася додому.
Я і досі вас виховую, хоч ви обоє вже дорослі.
- Це дуже благородно. - Ви навіть не уявляєте.
Ця парочка була дуже невгамовною.
Гей!
У мене ідея.
Може, ви все ж приймете цей чек за два тижні
роботи у Вінширі.
Ви хочете, щоб я поїхала до Європи прибирати чийсь будинок?
Я б не назвав це будинком, і вам не доведеться прибирати.
Несподівано від нас пішла гувернантка.
Тож я шукаю заміну на ці свята.
Гувернантка? Як Мері Поппінс?
Так, тільки без парасольки та бездонної сумки.
Вам треба буде дбати про одну дівчинку.
Але ж ви мене зовсім не знаєте.
Не зовсім так.
Тридцять один рік, не були одружені, стосунків немає,
поганий стан банківського рахунку.
Працювали касиром,
офіціанткою, вигулювали собак.
Ви мене перевіряли?
Боюся, інакше я б не прийшов.
Розумієте, це дуже відома родина, яка уникає розголосу.
Звісно, ви полетите першим класом,
у вас будуть власні апартаменти та покоївка.
- Вона згодна. - Лізо!
Вранці ти була покоївкою, а тепер у тебе буде власна.
Засиділася ти тут.
- Це буде пригода. - Але ж зараз Різдво.
Влаштуємо Різдво у січні.
Ну... Я...
Нам потрібні гроші.
Можна мені переспати з цією думкою?
Авжеж.
І якщо ви погодитесь,
вранці я пришлю за вами машину.
Дякую.
Ще раз дякую вам за смачну
та зовсім несподівану вечерю.
- Добраніч. - Добраніч.
Добраніч.
І?
Бувай.
- І тобі. - Ми сумуватимемо.
Веселого Різдва.
- Бувай, сестричко. - До зустрічі.
- Люблю тебе. - Бережи себе.
Останнім влучив!
Віншир такий гарний.
Це правда.
Ви ж ще ніколи не були за кордоном?
А Стейтен-Айленд рахується?
- А ось і він. - Він схожий на замок!
Бо це і є замок.
Він уже три століття належить цій родині.
- Що це за родина така? - Королівська.
Ви будете доглядати принцесу Теодору,
доньку короля Максиміліана третього Вінширського.
І ви тільки зараз мені це кажете?
Конфіденційність дуже важлива.
У палаці не хотіли б розголошувати,
що вони наймають чергову гувернантку.
А скільки їх уже було?
Скажімо так, принцеса буває нестерпною.
Так багато?
Який теплий прийом.
Так. На жаль, це не через вас.
Будь ласка, до службового входу, Томасе.
- Так, сер. - Так.
Сюди.
Леді, це міс Еванс, наша нова гувернантка.
Місіс Клейборн, наш кухар,
і міс Вік, наша економка.
Вона проведе вас до кімнати.
Ласкаво просимо, міс Еванс.
Будь ласка, Еллі.
Ми тут дотримуємося формальностей, міс Еванс.
Вибачте. Привіт.
Картере, віднесіть валізи нової гувернантки до її кімнати.
Так, мем.
Пройдіть зі мною.
Упевнена, ви захочете перевдягтись у щось більш відповідне.
Тут як у музеї.
Нічого не торкайтеся!
Вибачте.
Ми дотримуємося суворого розкладу,
особливо під час Різдва.
Вам знайомі правила поведінки при дворі?
Я дивлюся "Downton Abbey".
Ферг'юс передасть вам розклад,
а я подбаю про вашу уніформу.
Ви майже не бачитимете Його Королівську Високість,
і майже гарантую, що він не побачить вас.
Це ваша кімната.
Це все моє?
Я б не стала надто звикати.
Імовірно, ви не витримаєте до Різдва.
Боже мій.
Ваша Високосте.
Ферг'юсе.
Вітаємо вдома, Ваша Високосте.
Дякую, канцлере. Де Теодора?
Упевнений, вона з'явиться за мить.
Та не може бути.
Краще тікай!
Принцесо Теодоро, хіба можна так вітати
вашу нову гувернантку?
- Привіт, батьку. - Теодоро.
Я просив тебе дати їй чек, а не роботу.
Вона не стала його брати.
Чому?
Гадаю, визнала це подачкою.
Я усвідомлюю, що вона незвичайна,
однак нагадаю, що зі звичайними нам не дуже щастило.
Ви завжди довіряли моїм рішенням, Максе.
Чому я не відчуваю тієї довіри зараз?
Гадки не маю.
Ферг'юсе, залиште нас на хвилинку.
Звичайно, канцлере.
Сподіваюся, у вас була чудова відпустка.
Це ледве можна назвати відпусткою.
З вашого рахунку за готель так не скажеш.
Вам не треба нагадувати, що ваша популярність не на висоті,
як і наші фінанси.
Гадаю, так буває,
якщо в сім'ї тисячу років ніхто не працював.
У вашого батька не було часу на дрібниці.
Так, я пам'ятаю.
Ви повернулися,
тож я пропоную зосередитися на святвечорі.
Прийом був би чудовою нагодою
зробити оголошення.
Я не готовий.
То так ми гратимемо?
Так дивно.
Присягаюся, що чула, як хтось стукав у двері.
Так дивно.
- Бу! - Привіт.
Дякую за змійку.
Я думала і дійшла висновку,
що мені не потрібна гувернантка.
Я тебе не звинувачую.
Твоє щастя, що я не справжня гувернантка.
- А хто ви? - Я жителька Нью-Йорка.
Цього мені теж не потрібно.
Ти впевнена?
Бо той кидок сніжком був досить слабеньким.
- Досить слабеньким? - Ледь влучила у мене.
Можете краще? Зі зв'язаними руками.
Доведіть.
Без рук крізь двері.
Так!
Що тут відбувається?
Як незручно. Вибачте.
Тату, це моя нова гувернантка.
Так. Ми всі бачили її, коли вона кричала з вікна.
Повторюся, це було непорозуміння.
Здається, ми стикалися в Нью-Йорку.
Еллісон Еванс. Еллі.
Його Високість не має звички тиснути руки.
Можете вже відіслати її багаж,
щоб уникнути виснажливого "знайомства".
Іди до своєї кімнати, Теодоро.
Міс Еванс.
Не хочу виправдовуватися, але ви мій перший король.
Так. Гадаю, це цілком очевидно.
Думаю, це я відповідальний за поведінку Теодори.
Мої королівські обов'язки заважають мені виховувати її.
Як і повинно бути, Ваша Високосте, якщо дозволите.
Принцеса - нестерпна дитина,
яка пишається тим, що тероризує можновладців.
Всі ми безуспішно намагалися
зрозуміти її поведінку.
Їй 10 років.
Вона принцеса
і має весь час поводитися відповідно.
Чи це зрозуміло?
З усією повагою, сер,
дитинство швидко минає.
Якщо ви змушуватимете її дорослішати надто швидко,
це може дійсно статися.
Міс Еванс, ви хочете, щоб вас звільнили?
Ніхто нікого не звільнюватиме, канцлере.
Міс Еванс, супроводжуйте Теодору на всіх королівських заходах,
але, будь ласка, тримайтеся в тіні.
Інакше кажучи, бути невидимою.
Здається, ви не з тих, хто лишається в тіні.
Це все.
Вибачте! Перепрошую.
Бувайте.
Суворий кабінет. Хто той бандит?
Канцлер Рігс, королівський радник.
Раджу з ним не сперечатися.
- Він завжди такий... - Нестерпний?
Я хотіла сказати інакше.
Попрошу, щоб вам принесли вечерю.
Я не їстиму з усіма?
Гувернантки звичайно тримаються на відстані.
Ми саме його роздивляємося.
Не віриться, що це той самий хлопець, у якого ти в'їхала візком.
Молодець, сестричко.
Він не хлопець. Він король.
А ще я влучила у нього ялинковою прикрасою.
То все йде добре.
Не кажучи про дівчинку, вона така сама, як ви колись.
- О, ні. - Чудово.
Хай щастить.
Маю бігти. Заходьте.
Ваша вечеря.
Дякую.
Тут не дають чайові.
Точно. Вибачте.
Що на вечерю?
Привіт.
Доброго вечора, Ваша Конячносте.
Хочеш?
Чому такий похмурий?
Здається, я знаю.
Говорите з моїм конем?
Ні!
Тобто, так. Лише балачки.
Постійно це роблю. І йому це подобається.
Правда, хлопчику?
Ми працювали над цим трюком.
Це перша посмішка, відколи я тут.
Мені час повертатися до моєї завеликої кімнати.
Знаєте, тут рідко хто висловлює свої думки.
Вибачте.
Не вибачайтеся.
Якщо ви не проти, я не намагатимусь знову робити реверанс.
Добраніч, міс Еванс.
Вона тобі подобається, правда?
Заходьте.
Місіс Клейборн. Я саме йшла донизу.
Бачу, ви витримали першу ніч.
Минула лише одна ніч?
Пам'ятаю, як я прийшла сюди.
Король був лише хлопчиком, що бігав навколо і бешкетував.
Але по-доброму.
Він завжди був веселим королем.
Тоді втрутилася доля.
Дякую.
Що сталося с матір'ю Теодори?
Вона захворіла.
Довго боролася.
Невдовзі він утратив свого батька через нещасний випадок верхи.
Це було жахливо. Бідолашний Максиміліан.
Раптом він отримав роль вдівця і короля,
а йому тоді ще й 30 не виповнилося.
Не думаю, що після цього він з кимсь зможе зблизитися.
Доброго ранку, Теодоро.
Ви все ще тут.
Мене не так легко відлякати.
Схоже, зараз ви спробуєте перетворити мене на принцеску.
Навряд чи у мене є стільки часу.
До того ж, у твоєму віці
мені менш за все хотілося бути принцесою.
А ким хотілося?
Художницею.
Чому ж не стали? Забракло таланту?
Можна і так сказати.
І чим ми займемося?
Ви дозволяєте мені вибрати?
Це ж твій замок.
А цей вам подобається?
Так. Дуже схожий на тебе.
Ви не боїтеся жуків?
Жартуєш?
У Нью-Йорку живуть найнебезпечніші таргани у світі.
Моя колишня гувернантка боялася жуків.
І ще вона казала, що я докучлива.
Усі діти докучливі. Така в них робота.
- Скільки вам років? - А ти як гадаєш?
Шістдесят.
Майже. Тридцять один.
- Ви заміжня? - Ні.
Ніхто не бере?
Колись запрошували, у шостому класі.
Ви стара діва?
Я діва. Тобто, була дівою.
Так, була... Мене звільнили.
Тож більше ні.
Ви тут лишень, щоб одружитися з моїм батьком?
Як безліч інших жінок. Тому вони зі мною люб'язні.
Можеш не сумніватися,
якщо я люб'язна, то це тому, що ти мені подобаєшся.
І я скоріше одружуся з Санта Клаусом, ніж з твоїм батьком.
Санта Клаус уже одружений.
Так і має бути.
Це чудова оранжерея.
Вона належала моїй мамі.
Кажуть, я дуже на неї схожа.
Певно, ти дуже сумуєш за нею.
Мабуть.
Знаєш, я теж втратила маму.
І тата.
Вдома, коли стає дуже тяжко,
ми з братом і сестрою беремося за руки і кажемо
"Ми Еванси".
Тоді ми відчуваємо, що можемо все подолати.
Еванси мають щось особливе?
Ми звичайна сім'я.
Як гадаєте,
може підкласти кілька у ліжко міс Вік?
Цей здається схожим на Еллі.
Міс Еванс! Ось ви де.
Теодора запізнюється на різдвяну фотосесію.
- Що? - Я залишив розклад під вашими дверима?
Я не отримувала ніякого розкладу.
Вона буде готова за п'ять хвилин.
За чотири.
Бігом!
Поспішай!
Давай, давай!
Давай! Знімай куртку.
Нарешті міс Теодора тут.
- Ферг'юс проведе вас на ваше місце. - Перепрошую.
Міс Еванс.
Ось так.
Можна мені на трон з тобою, батько?
Не цього разу.
Гадаю, її джинси можна буде вирізати у фінальній версії знімку.
Трошки ближче.
Увага, і...
І скільки буде гостей під час різдвяного вечору?
На декілька більше, ніж минулого року.
Граф Ешбері, якщо не помиляюся?
Зі своєю новою дружиною.
Ви маєте на увазі другу нову дружину?
Чи це вже третя? Важко не заплутатись.
Завтра ми з татом ідемо кататися на ковзанку,
тільки ми удвох, правда, батьку?
На жаль, доведеться відкласти, Теодоро.
Післязавтра?
Мабуть, після свят.
Ви поклали його назад на її тарілку?
- Минуло менше трьох секунд. - Вибачте, що?
Правило трьох секунд.
Якщо щось падає на підлогу, але підняти за три секунди, можна їсти.
Здається, у вас таке правило не діє.
Як я був в університеті, у нас було правило трьох хвилин.
Мій сусід ледве встигав.
Пропоную тост.
Якщо у вашому серці Різдво,
то у повітрі Різдво витає безсумнівно.
Правда, правда.
Пропоную і вам вимовити тост, міс Еванс.
Погана прикмета промовляти тост без келиха.
Ферг'юсе, не принесете келих для пані Еванс?
І один для себе.
Зараз, Ваша Високосте.
Дякую.
З Різдвом усіх, хто бачив нас у наші кращі миті
та гірші миті,
але не помітив різниці.
- На здоров'я. - На здоров'я.
- На здоров'я!
Гарний тост, міс Еванс.
- Доброго ранку, Ферг'юсе. - Доброго ранку.
Дуже вчасно. Ваш розклад.
Святкове чаювання у блакитній залі,
після цього різдвяний вертеп,
королівський благодійний візит з нагоди Різдва
і пізня вечеря у золотій залі.
- І все це сьогодні. - Саме так.
Як бачите, триває підготовка до Різдвяного вечору.
Це освячена століттями традиція.
За останні 300 років нічого не змінилося.
Навіть список запрошених?
Якщо вони все ще живі, то прийдуть.
Звичайно, вас тут не буде,
але ви будете поряд, раптом виникне проблема.
Дуже сподіваюся, що нічого не станеться.
А ось і ялинка.
Картере, поставте її у дальньому кінці.
Просто там. Так, навпроти дзеркала.
А можна ми з міс Еванс прикрасимо ялинку?
За ялинку відповідає королівський декоратор.
Він має прийти завтра.
- Ми могли б розпочати раніше. - Будь ласочка.
Гадаю, ви можете повісити кілька прикрас,
принаймні доки міс Вік їх не зніме.
Ось так. Просто навпроти дзеркала.
Прикраси під замком, але я знаю, де лежить ключ.
Або можемо зробити свій.
І навіщо нам це?
Ходімо зі мною.
Це старе мереживо чудове. Як і ці шишки.
Трохи золотої фарби, гарна стрічка і готово.
Закладаюся, що зможу краще, ніж будь-який королівський декоратор.
Раніше я з мамою прикрашала ялинку.
Я теж.
Я починаю забувати, якою вона була.
Знаєш, що я роблю, коли відчуваю це?
Зосереджуюся на одному спогаді,
наприклад, коли ми востаннє були разом.
І коли це було?
На Різдво, багато років тому.
Ми відкривали подарунки, співали
"Бабусю переїхав олень".
Досить незвичайна пісня.
І ми сміялися без упину.
Ось про це я згадую,
і спогади оживають.
Ви прийняли рішення?
Так.
Відкласти. На невизначений термін.
Максиміліане, ви чотири роки скорбіли.
Королівське весілля зміцнить країну.
Родина леді Сілії є важливою ланкою між нами і північними провінціями.
Упевнений, ми знайдемо іншу ланку,
чий ланцюг не вимагатиме фіктивного шлюбу.
Вона гарна, освічена
і має шляхетне походження.
- Вона ідеальна в усіх відношеннях. - Авжеж.
І у вас спільна історія.
Якби ви не втекли до Америки навчатися і не зустріли іншу...
Але я це зробив!
Сілія мені подобається,
але я не кохаю її, і упевнений, що цього ніколи не станеться.
Вінширу потрібна королева.
Не кажучи про те, що Теодорі потрібна мати.
Дозвольте нагадати, що ви маєте обов'язок перед країною,
а не перед своїм серцем.
Де це я вже чув?
Ваш батько був великим королем!
Мені розповідали.
Готова? Один, два, три, давай!
Люба, як тобі це?
- Гарно. - Дякую, серденько.
Я знаю, чим можна прикрасити верхівку.
- Зараз повернуся. - Гаразд.
Міс Еванс, що тут відбувається?
Декорація.
Очевидно.
Як вам така прикраса верхівки?
Це що, корона твого батька?
Його Королівська Високість не зрадіють.
Дякую.
Ось. Ти спробуй.
Я метелик!
Чекай-но! Я теж хочу.
"Вперед, Стрімкий і Танцюристе, а тепер Скакуне і Жвавий.
Давай, Комето, Купідоне, вперед, Громе і Блискавко".
Далі буде.
Мені здається, ялинка чудово прикрашена.
Цілком згоден. Надзвичайно.
Сподіваюся, я замовив достатньо марочного шампанського.
Завжди вистачає.
Можна до вас приєднатися?
За традицією гувернантки не їдять разом з персоналом.
Це вирішувати Ферг'юсу, вам так не здається?
- Ще одна людина нам не зашкодить. - Дякую.
- Тримайте. - Спробую не їсти забагато.
Повірте мені, після пирога з нирками місіс Клейборн ви іншої заспіваєте.
Ферг'юсе, ви вже другий шматок їсте, чи не так?
Та невже?
Та нічого.
Ферг'юс каже, ви чудово готуєте овочево-м'ясне рагу.
Так! Я просив добавки.
Поділитеся зі мною завтра рецептом?
- Залюбки. - Я б за це випив.
Ваше здоров'я.
Я подумав, що Теодорі потрібна власна зірка.
І вона достатньо високо, щоб міс Вік її зняла.
Хіба що вона злетить туди на своїй мітлі.
Слушна думка.
Знаю, що ви спілкуєтеся з кіньми. А чи їздите верхи?
Кілька разів каталася навколо Центрального парку.
Цей парк дещо більший і спокійніший.
Дякую.
Знаєте, на задньому сидінні лімузина майже нічого не видно,
однак верхи на коні можна побачити все.
Ви їздите верхи щовечора?
Це єдиний час, коли я почуваюся собою.
Мабуть, тому я так люблю Нью-Йорк.
Там мене ніхто не знає.
Я можу стояти у черзі, на мене може визвіритися таксист.
Це те, чого ви хочете?
Вас здивує, що можна хотіти, як того немає.
Нам слід помінятися життями.
Я щодня стою в чергах, і на мене кричать.
Знаєте, у Нью-Йорку я познайомився зі своєю дружиною.
Її родина була така ж шляхетна, як і моя, а вона - ні.
Ми втекли.
- До Вегасу? - До Ніагарського водоспаду.
Якби мій батько міг, то відмовився б від мене.
Він був набагато кращим королем, ніж батьком.
Напевно, мені не слід цього казати.
Ні, будь ласка, скажіть.
Вам ніколи не здається,
що ви трохи стали на нього схожі?
Боюся, що я, імовірно, йду тією самою стежиною.
Стежки постійно змінюються.
Тільки не у моєму світі.
Ферг'юс каже, що ви художниця.
Він просто побачив у мене вдома кілька малюнків.
Він мені все інакше описав.
Якось у мене була виставка.
Пройшла не дуже.
І тепер я малюю тільки для себе.
Шкода.
Я б подивився на ваші роботи.
І він теж.
Де твої добрі манери?
З нами художниця.
Це ви його навчили?
Він теж мене дечому навчив.
Так гарно.
Правда.
Дякую за королівське ставлення.
Дякую, що поставилися до мене, як до звичайної людини.
Не упевнена, що це рівноцінний обмін.
Повірте мені, це так.
Я б потиснула вам руку, та знаю, що ви не тиснете рук.
Добраніч, Ваша Високосте.
Називайте мене Максом.
Мені, мабуть, слід...
Добраніч, Еллі.
Добраніч.
Ви хотіли мене бачити, сер?
Так. Завтра приїздить леді Сілія.
Приготуйте для неї кімнату.
Але ж вона мала приїхати під святвечір.
Плани трохи змінилися.
Доброго ранку, місіс Клейборн. Імбирні пряники!
Доброго ранку, люба. Як пройшла решта твого вечора?
Ще один вечір у замку.
Дивно, не можу згадати, коли востаннє
король катався з кимось верхи.
Хоча ні, згадала.
Ніколи.
Це імбирний пряник?
Але він не на сніданок.
Доброго ранку, Теодоро.
Бачила, як ви з татом учора каталися верхи.
Наступного разу не тримайтеся за ріжок сідла.
Дякую.
Якщо буде наступний раз, не триматимусь.
- Вітаю, Ваша Високосте. - Привіт, Ферг'юсе.
Канцлере. Ваш сніданок.
О ялиночко
Які надійні в тебе гілки
Ти зеленієш не тільки в літній час
Ні, навіть взимку коли йде сніг
О ялиночко О ялиночко
Ти можеш мені дуже подобатись
Так!
Яка тут чудова акустика.
О ялиночко О ялиночко
У оригінальній німецькій версії не так.
Це просто різдвяна пісня.
Королівський кортеж, Ваша Високосте.
- Ми когось очікуємо? - У розкладі про це нічого.
Мабуть, це леді Сілія.
Я думав, вона приїде тільки в день балу.
Я запросив її трохи раніше.
Вона ж скоро стане членом родини.
- Це не вам вирішувати. - Хтось же мусить.
Монархії потрібна королева.
Прибула леді Сілія Люксембургська.
Максиміліане, хіба це не чудово?
Словами не висловити.
Теодоро, останнього разу ти була ще крихіткою.
Ні. Ви бачили мене три місяці тому.
І на Великдень.
І на Різдвяному вечорі рік тому.
Мені слід пам'ятати такі речі.
Але я не забула ось що.
Дякую. Відкрию на Різдво.
Ні, люба, відкрий зараз. Кортить побачить тебе у ній.
Балет. Я його обожнюю.
І ти вже досить доросла, щоб почати брати уроки.
З тебе вийде гарна балерина.
Леді Сіліє, це міс Еванс, моя гувернантка.
Приємно познайомитися, леді Сіліє.
Американська гувернантка. Як дивно.
Не можу не погодитися.
Запрошую усіх до вітальні.
Ваша Високосте.
Хто вона?
Жахлива леді, з якою має одружитися мій батько.
Різдвяний вечір - найкраща нагода, щоб зробити оголошення.
Це ідеально. Я була за весняне весілля.
У якому році?
От дурненька. Авжеж, у цьому.
Першого числа розішлемо запрошення.
- Чудово. - Так у всіх запрошених
буде час переглянути свій графік.
Весілля відбудеться у замку, чи не так?
Як у батька Максиміліана.
Як щодо медового місяця на Мальдівах?
Ви і мій медовий місяць плануєте?
Наш медовий місяць. І я обожнюю Мальдіви.
Якщо тільки ти не надаєш перевагу іншому місцю.
Ні, не зовсім.
Тату, ти погано виглядаєш.
Мабуть, тобі краще прилягти. Я тебе відведу.
Я здоровий, Теодоро.
Уже пізно.
Ти, мабуть, дуже втомилася, Теодоро.
Я ніколи не сплю. До речі, якби ви й одружилися,
я б ніколи не лишала вас наодинці,
бо і вдень, і вночі була б поряд.
Теодоро.
Але у мене є питання до леді Сілії.
- Питання? - Ви любите жуків?
Мабуть, так, якщо вони у землі.
Ви умієте робити ялинкові прикраси з шишок
- чи овочево-м'ясне рагу? - Теодоро, досить.
Ви люб'язні зі мною тільки тому, що хочете вийти заміж за мого батька?
Ви його взагалі любите?
Теодоро!
Тедді...
Вибачте.
Ваша Високосте, нехай про неї подбає гувернантка.
Ваша Високосте?
Тедді!
Тедді, зачекай!
Тедді!
Я знаю, що ти тут.
Теодоро.
Теодоро, вийди негайно.
Вона закрила їх із зовні.
Ви ж мене цим не вдарите?
Я розіб'ю вікно, Ваша Високосте.
Звіть мене Макс.
Не вірте всьому, про що думаєте.
Ви не знаєте, про що я думаю.
Що я козел, який хотів вас поцілувати, а сам збираюся одружитися?
А ви знаєте, про що я думаю.
- Можна мені хоч пояснити? - Тут нема чого пояснювати.
Цей союз влаштував трон.
- Хіба трон - не ви? - Ні. Я лише сиджу на ньому.
Монархія популярна, коли ми одружуємося і народжуємо дітей.
Ми з Сілією мали одружитися багато років тому, але...
Ми бачимося дуже рідко.
Усі завжди знали, що ми будемо разом.
Ви дуже гарна пара.
Сподіваюся, ви будете щасливі.
Вибачте. Запасний ключ.
Іди в будинок, Теодоро.
Ти не каратимеш мене?
Ні.
Привіт усім, радий вас знову бачити.
Важко повірити, що минув ще один рік.
Сподіваюся, що він був успішний для кожного з вас.
Ходять чутки про королівське весілля.
Батько завжди казав, що чуткам вірити не можна.
Я багато що кажу своїй доньці, і більшість вона пропускає повз вуха.
Теодоро, повісиш королівську прикрасу на ялинку?
Краще я повішу ось цю.
Як мило.
Дозвольте фото, Ваша Високосте.
Поглянь на нас. Вже наче родина.
Не хвилюйтеся, міс Вік. Я не заправляла ліжко.
Це не міс Вік. Можна увійти?
Звичайно.
Яка несподіванка.
Чим зобов'язана цьому несподіваному візиту?
Схоже, ви з Максиміліаном здружилися.
Ми ж знайомі п'ять днів.
Я лише гувернантка.
Я маю вибачитися, міс Еванс.
Боюся, я дуже хвилююся, коли йдеться про Максиміліана.
Ми мали одружитися багато років тому.
Це мій другий шанс, і я б не хотіла його втратити.
За мене можете не хвилюватися.
Насправді, здається, йому завжди було незручно
у ролі монарха чи короля.
Може, ви б замовили добре слівце Теодорі за мене.
Звичайно.
Я рада, що ми поговорили.
Знову сніг пішов! Дивіться!
На Різдво все замете.
Ходімо.
Він бездоганний.
Де Теодора?
Не знаю, Ваша Високосте.
Піду пошукаю.
Непогано!
- Так! - Принцесо Теодоро,
ви запізнюєтеся на сніданок.
Ах ти ж, мале мавпенятко!
Є!
Двоє проти одного?
- Виходь! - Давайте, Хелен!
Приєднуйтеся!
Гарний кидок, Ферг'юсе.
Давайте, хлопці. Будете за мене.
Це війна!
Вибачте, що втручаюся, Ваша Високосте,
та весь персонал кудись зник.
А у мене чай охолов.
Давайте, хлопці! Треба допомога!
Не бажаєте дати пояснення?
Це не смішно.
Що вони роблять?
О, ні.
Батьку.
Ваша Високосте, не звинувачуйте їх.
Це сніжки чи чайна церемонія?
Ваша Величносте!
Гарний кидок, Ваша Високосте!
З цією гувернанткою треба щось робити.
Це стане нашою новою традицією напередодні Різдва.
Ходімо.
Леді Сіліє.
Молодці, дівчата. Виглядає смачно.
Ще гаряче.
А ми можемо спекти більше?
Авжеж, тільки тепер ти будеш зважувати.
Потрібна одна ціла і три чверті склянки цукру,
але одна склянка вже зайнята,
тому візьмемо сім четвертинних склянок,
бо чотири чверті - те саме, що ціла.
Це як з дробами?
Я в математиці не дуже.
Це просто. Та сама річ, але різними словами.
Одне печиво це те саме, що дві половини
або чотири чверті, розумієш?
Це досить просто.
Якщо у мене дві чверті,
- виходить половина. - Так.
А якщо я додам ще одну чверть, то буде три чверті.
Ще одна чверть,
- і буде ціле. - Саме так.
Якщо я додам ще три чверті, то ми отримаємо...
Годі математики, маленька ласуне.
Вже майже вечеря.
Тост.
За майбутнє Віншира.
За нас.
Ми з міс Еванс спекли різдвяне печиво.
- Хто хоче? - Я.
Смакота.
А ви не хочете, леді Сіліє?
Авжеж, хочу.
Сімейний рецепт міс Еванс.
Вашим талантам немає кінця?
Звичайно, це не так.
Але з дітьми ви умієте ладнати.
Дякую.
То, може, у вас є якась порада для нас з Максиміліаном?
Бо у нас буде кілька своїх дітей, чи не так?
Сумніваюся, що можу додати ще щось.
Міс Еванс каже, що ніколи не можна кричати на дитину.
Якщо сердишся, просто нахилися і скажи пошепки.
Так страшніше.
То був скоріше жарт.
Міс Еванс каже, що запорукою доброго виховання
є середнє між "Не можна" і "Якого біса".
Добре, Теодоро, ми все зрозуміли.
Ні, будь ласка, продовжуй. Це дотепно.
Міс Еванс?
Я...
Гадаю, я б порадила
завжди цілувати дітей на ніч,
навіть якщо вони вже заснули.
Упевнений, що міс Еванс буде дуже важко замінити.
На щастя, заміна не знадобиться.
Після свят Теодорі гувернантка не знадобиться.
Серйозно?
Ви їй не сказали?
Що саме?
Ми з вашим батьком обговорювали ваш вступ до "Ле Розі".
Ви відправите мене до пансіону?
Ще нічого не вирішено.
Теодоро!
Я просив вас нічого не казати.
Не міняти ж гувернанток весь час.
- Їй лише 10 років! - Вам було лише вісім.
Мене у віці Теодори відправили до Швейцарії.
Це чудовий навчальний заклад для юних леді.
І ми завжди можемо відвідати її,
а вона приїздитиме на свята.
Я втратила маму.
А тепер вона забирає у мене батька.
Ти його не втратиш, Тедді.
Вони відішлють мене.
Він зовсім мене забуде.
Не забуде.
Тебе до біса важко забути.
Як би тобі зараз не здавалося,
я обіцяю тобі,
ти для нього на першому місці.
Знаю, як це важко, та ти усе подолаєш.
Як Еванси, так?
Так.
Ваша Високосте.
Ще один святвечір, ще один бал.
Не сумніваюся, цей буде незабутнім.
Думаю, це зробить леді Сілію досить щасливою.
Це обручка моєї матері.
І вона б хотіла побачити її на руці Сілії.
Вона мала бути на руці матері Теодори.
Якби у вас було королівське весілля, а не втеча, так би і було.
Але зазирнемо у майбутнє, Максиміліане.
Повірте, я намагаюся.
Запевняю вас, так буде правильно.
Веселого святвечора! Як там король?
Збирається оголосити про свої заручини.
Він освідчився?
Леді Сілії Люксембургській.
Що? Коли це сталося?
Очевидно, ще до їхнього народження.
Мені шкода.
Та нічого.
Маю бігти.
Веселого Різдва.
Раніше мене мама розчісувала.
Думаю, це буде моїм особливим спогадом.
З діадемою чи без?
Без діадеми.
Гаразд, нехай буде з діадемою.
Ти схожа на принцесу.
Ти завжди був відвертим, Ферг'юсе.
Це правда.
Я чиню правильно?
Ви робите те, що правильно для вашої країни, Максе,
і чого хотів би ваш батько.
Це не відповідь.
Тоді, боюся, що цього разу я не можу
бути відвертий з вами, Ваша Високосте.
Ти могла б дати леді Сілії ще один шанс.
Знаю, вона тобі не подобається,
але спочатку я теж тобі не подобалася.
Іноді люди можуть здивувати.
Чому ви не можете бути моєю матір'ю?
По-перше, мені б довелося одружитися з твоїм батьком,
а ми знаємо, що це неможливо.
Чому це неможливо?
Він стає кращим, коли ви поряд.
Він є самим собою.
Теодоро, ти готова?
Вона готова.
Ти так схожа на свою матір.
Вибач, тату.
Чому ти вибачаєшся?
Я знаю, ти не любиш, коли тобі про неї нагадують.
Теодоро,
тільки спогади про неї
і ти тримаєте мене на цьому світі.
Але ти ніколи не говориш про неї.
Це не означає, що я не думаю про неї
кожного дня.
Теодоро,
ми можемо говорити про неї коли захочеш.
Мій батько
навчив мене тримати все в собі,
але я думаю, що більше цього не буде.
Відвести Теодору до бенкетної зали?
Думаю, я сам це зроблю.
Батьку, можна мені запросити міс Еванс?
Вона ніколи не була на балу.
Дякую, сонечко, але мені правда там не місце.
Не згоден. Побачимося внизу.
Ваше здоров'я!
Ти офіційний гість.
То що ти робиш у закутку?
Сподіваюся, що запрошення скасують.
Навіть не думай про це.
Високі гості з'являються ефектно, і тобі теж слід.
- Ваша високосте. - Ви чудово виглядаєте.
Як королева, леді Сіліє.
Дякую, Теодоро.
А ти виглядаєш як принцеса.
Ходімо?
Якщо ти не проти, я увійду разом з Теодорою.
Канцлере, ви супроводите леді Сілію?
Для мене це буде честь.
Леді Сіліє, будь ласка, сюди.
Ти готова?
Так.
Чиє воно?
Колись я була молодою.
Я була в ньому під час особливого танцю
з дуже гарним чоловіком колись.
Воно чудове.
Моя мати була кравчинею. Витратила на нього не один місяць.
Але я не можу...
Можеш і зробиш це.
Дякую, місіс Клейборн.
Називай мене Хелен.
Еллі.
Давай. Перевдягайся швидше, доки бал не скінчився.
І що сталося з тим дуже гарним чоловіком?
Боюся, ми були надто молоді.
Він був військовим, і його перевели.
Ми втратили зв'язок.
І ви його більше ніколи не бачили?
Ні, бачила, але тоді я вже була одружена,
а мій чоловік помер, багато часу минуло.
Все одно у моєму віці романтичні думки
трапляються не частіше, ніж місячне затемнення.
Вам відомо, що місячне затемнення трапляється кілька разів на рік?
Представляю Його Королівську Високість короля Максиміліана
і принцесу Теодору.
Ви подаруєте мені перший танець?
Вона дійсно досить гарна.
- Вона дуже мила. - Так.
- Як мило.
Це правда?
Міс Еллісон Еванс Бруклінська.
Бруклін?
Я ніколи про неї не чув.
Що вона робить? Вона ж гувернантка.
Але не сьогодні.
Оце так невидимка.
Потанцюй зі мною.
Ваша Високосте, чи можу я запросити леді Сілію на танець?
Авжеж, графе.
Схоже, тільки ви ще не танцювали.
Ферг'юс теж не танцював.
Мабуть, я краще потанцюю з вами.
Очевидно, ви помиляєтесь.
Вже якийсь час.
Упевнена, я запам'ятаю це на все життя.
І я теж.
Чи можу я повернути кавалера, міс Еванс?
Звичайно.
Вона чудово виглядає у вашому платті.
Вона красуня.
Я і вас такою пам'ятаю.
- Я не сліпа. - Сіліє...
Я знаю, що ти мене не кохаєш, принаймні, не як колись,
і поки що мене це влаштовує,
бо колись, упевнена, покохаєш.
І тобі цього досить?
У нас буде чудовий шлюб.
Будь ласка, дай нам шанс.
А тепер покажеш мені обручку?
Хіба не погана прикмета бачити її до заручення?
Я ризикну.
Дивно. Де ж вона?
Коли ти її востаннє бачив?
Сьогодні ввечері у кабінеті.
Не хотілося б констатувати очевидне.
Я довіряю своїм людям. Вони були зі мною багато років.
Не всі.
Міс Вік перейшла від тебе.
Я кажу не про міс Вік.
- Це смішно. - Хіба?
- Вона не злодійка. - Знаю, вона тобі подобається,
та що ти насправді про неї знаєш?
Вибачте, Ваша Високосте.
Кілька фото з герцогом і герцогинею.
Це добре для підтримки стосунків.
Леді Сіліє.
Ні, були.
Серйозно...
Леді Сіліє.
Можемо поговорити, якщо ви вже поїли?
Звичайно.
Схоже, моя обручка зникла.
Серйозно? Це жахливо.
Так, думаю, ви могли б пролити світло на ситуацію,
перш ніж вона набере обертів.
Я? Ні. Мені нема що проливати.
Бо дійде до обшуку кімнат,
і якщо її знайдуть серед ваших речей, викличуть поліцію.
Що ви хочете сказати?
Гадаю, це зрозуміло.
Не зрозуміло.
Тиждень тому ви були покоївкою.
Тепер гувернантка.
Куди упреться ваша стрімка та блискавична кар'єра?
За діамант з 19 каратами можна купити нове життя.
У мене є життя.
Невже?
У мене є свої недоліки,
але я ніколи в житті нічого не вкрала.
Вона не краде. Вона Еванс.
Дякую, Тедді,
та, мабуть, мені краще просто піти.
Ви не можете. У нас ще тиждень.
Думаю, що за обставин, які склалися,
піти зараз було б найкраще.
Вибачте.
Це все через мене. Я все зіпсувала.
Дай мені обручку, Тедді.
Я просто не хотіла, щоб батько вдягав обручку на її палець.
Я знаю.
Вибачте.
Я розповім, що то була я, і ви залишитеся.
Я не можу лишитися, сонечко.
Від мене вже й так багато клопоту.
Що відбувається?
Обручка знайшлася.
Бачу.
Вибач, тату.
Зробіть мені ласку.
Скажіть, що то була я.
Важливо, щоб Теодора і леді Сілія почали з доброї ноти.
Її знайшли на моєму столику, де я її залишив.
Я зберу свої речі.
Ви не повинні цього робити.
Упевнена, що повинна.
Обіцяйте, що ми триматимемо зв'язок.
Обіцяю.
А ти можеш приїжджати до мене, коли батько дозволятиме.
На нас чекають унизу, Теодоро.
Я сумуватиму за вами.
Я теж за вами сумуватиму.
Дякую, що дозволили мені відчути себе принцесою,
хоч навіть ненадовго.
Томас відвезе вас до готелю, коли будете готові.
Дякую вам, Ферг'юсе.
Пробачте мені.
Я завжди пишався тим, що добре розбираюся в людях.
Я не шкодую, що найняв вас, і зробив би це знову.
Роздасте їх?
Не треба було.
Ніколи не мріяла про те, що на іншому кінці світу
знайду таких чудових друзів.
Я сумуватиму за вами.
Вже час, Ваша Високосте.
Дякую. Доброго вечора всім.
У цей час я традиційно звертаюся
зі своєю промовою на святвечір,
яку ви, безперечно, вже знаєте напам'ять.
Але сьогодні я хотів би сказати дещо інше.
Різдво - це час зближення.
Це час бути з сім'єю, час давати і любити.
Нещодавно я почав розуміти, що я не тільки ваш король,
а, в першу чергу, батько.
Я знаю, що цьому королівству потрібна королева,
але наразі моїй доньці потрібен батько.
Знаю, багато хто з вас очікував оголошення весілля,
і, сподіваюся, прийде день, коли це станеться.
Але не сьогодні.
Вибачте.
Усім веселого Різдва.
Приємного балу.
Сіліє, будь ласка, зажди.
Ні. Я достатньо на тебе чекала.
Послухай, ти заслуговуєш на більше, ніж фіктивний шлюб. І я теж.
Мені правда дуже шкода.
Сподіваюся, колись ми це забудемо.
Запевняю тебе, що ні.
Якщо чесно, мені стало легше.
Не доведеться до скону бути з тією дитиною.
Та дитина - моя донька!
Яка, на відміну від тебе, колись стане королевою.
Ви усвідомлюєте, що зараз зробили?
Так. Це мій дім, моя родина.
З ким і коли одружуватися - моє діло.
Ваш батько був би розчарований.
Я це переживу, і якщо вам це не під силу, можете піти.
- Я люблю тебе, тату. - Я люблю тебе, Тедді.
І ти не поїдеш до пансіону. А залишишся тут разом зі мною.
Свята приходять і йдуть
Життя таке невизначене
Але ти маєш дещо знати
Хотілося б побути з тобою довше
Я не хочу знов іти
Чому в нашій історії не може бути щасливого кінця?
Ти завжди у моєму серці
Іноді життя схоже на пісню
Співаєш про те, що відчуваєш
Здається, що іноді з ними щось не так
Бо щоразу, коли я йду
Серце моє воліє залишитись
І постійно мені підказує
Що піти буде неправильно
Ти завжди у моєму серці
Не вірилося, що це правда
І завжди все було задля тебе
Усі мої мрії здійснюються
З тобою я знайшов себе
Кожна сніжна ніч
Розпалює моє серце
Нагадає про все, через що ми пройшли
Завжди все було задля тебе
Здається, ви трохи відхилилися від своєї стежки.
Це моя стежка змінилася.
Я просто не можу одружитися з людиною, яку не кохаю.
Ви не освідчилися?
Ні.
Я кохаю іншу жінку.
Але як же трон?
Він вистояв тисячу років. Витримає й дівчину з Брукліна.
Ви упевнені щодо цього?
Я закохався, коли ви дали мені набір для шиття.
Не вірилося, що це правда
І завжди все було задля тебе
Усі мої мрії здійснюються
З тобою я знайшов себе
Завжди то була ти Тільки ти
Щось нове
І завжди все було задля тебе
Свята приходять і йдуть
Але я залишуся назавжди
І тільки це тобі треба знати
У нас є весь час на світі
Навіки й на роки
Це наша історія
І наша історія має щасливий кінець
І завжди все було задля тебе